Han är en tjänsteman. Han arbetar för regeringen.
Du tar inte mina barn. Hoppet dör aldrig!
Vi hämtar de andra, och far mot kusten.
Jag blundar och ser... ..vad som kan hända.
- Jag önskar att... - Vad?
Vilka vi var innan, alla saker vi gjorde...
Allt som betyder något... är hur vi är nu.
Text och översättning: Ztockis subscene.com
- Tror du att dom är okej där bak? - Ja.
- Vad tror du att dom gör? - Dom... pratar antagligen.
- Vi kunde ha stoppat. - Tala för dig själv.
- Jag menade lastbilen. - De hade fått en stor överaskning.
- Inte så stor. - Ursäkta mig?
- Dom har gissat det. - Aldrig i livet.
Tro mig. Vår hemlighet är säker.
Kom igen.
- Är hon okej? - Ja, vi stannade för att hjälpa till.
- Föraren då?? - Han är okej, han lever.
Vi ser efter han.
Är du okej?
Låt henne gå.
Lägger du näsan i blöt? Va? Va?
Ner på knä!
På knäna!
Händerna på huvudet!
Vad har ni?
Håll i henne. Jag kollar.
Vad glor du på?
- Kom och kolla det här! - Vad är det?
Len? Lenny?! Gå in där.
Vad finns där inne? Va?
Ge mig din kniv.
Vad händer?
- Är du okej?
- Dom prejade oss av vägen. Vi var på väg hem. - Hem? - Dalen.
Det är där vi bor nu. Vi är 16 stycken och vi brukar jorden.
- Hur långt är det? - Ca 3,2 Km. - Okej, vi hjälper er hem.
Kom igen.
Ta alla fyra hjulen.
Det stoppar dom från att åka.
- Det är ca:3,2 Km nedåt vägen. - Vi sa att vi skulle ta er dit.
- Ni har en skadad man. - Vi bör lämna lastbilen här.
Vi vill inte vända den.
Det är okej. Jag kör den en bit, det är ändå snart slut på bränslet.
Kom igen.
Vi... vi har inga fordon i dalen
Jag hämtar dom andra.
- Här bor vi. - Nyp mig.
Hade vi en olycka? Jag tror att jag har dött och hamnat i himlen.
Det är så vackert.
Judy!
Hej, Clare.
Du åker för utsäde och kommer tillbaka med åtta personer.
- Är du okej, Mark? - Ja.
jag fick sy några stygn. Du borde ta det lugnt.
- Vi blev attackerade. - Vi blev inte förföljda.
- Dessa människor, räddade våra liv. - Tack
- Har ni några vapen här? - För vad?
- Till försvar. - Det behövs inte, ingen invaderar oss, ingen kan hitta oss.
- Vi gjorde det. - Oroa er inte. Vi ska inte invadera er.
- Ni måste stanna ett tag? Över natten. - Det finns plats och vi har en fest senare.
- Sex månader tillsammans. - Det blir kul, tack.
Snälla fira med oss. Det är det minsta vi kan göra. Följ mig.
Hon syr. Kan hon laga mat också? Den perfekta kvinnan.
- Vi är på väg mot kusten. - Ja, bosätta oss.
- Som ni har gjort här. - En nystart.
Tack.
- Jag hoppas att inte vinet tar slut. - Hur mycket ska du dricka?
Jag menade inte ikväll.
Nej, Det tar slut, men vi gör eget nu. Vi vill inte leta efter det.
Ni såg vad som hände förut idag
- Det är en flicka här i din ålder, var är Izzy? - Izzy? Det låter fint.
Dom fick kallt och la sig tidigt,
Bara för att du är kär så behöver inte alla vara det!
Vill du säga någonting? Nej, du kan.
Jag... och... Sarah är...
Vi vet, vi vet.
Vi är väldigt glada för er skull.
Al och Sarah.
Skål.
Det är det närmaste vi kommer ett bröllop.
Jag tänkte, innan vi börjar vår nystart, så vill jag åka hem... en sista gång.
- Det kan du. - Det tar en dag.
Tja, vad är en dag? Alla verkar glada här.
Så, ja, det blir bra.
- Bra. Jag följer med dig. - Ifall jag åker vilse?
Kom!
Är du säker på att du är en fullt kvalificerad läkare? du verkar så ung-
-och glamorös. - Du snackar, jag?
- Styr du det här samhället... - Nej, Det är ett kooperativ.
- Kallar du mig glamorös? - Ja.
Jag är glad att ni kom. Du borde återvända till dina vänner.
Ja.
- Natti. - Godnatt.
- Vad gör du? - Vad menar du?
- Vad gör du? - Inget.
- Ljug inte för mig - Jag sa godnatt.
Vad gör du då? Förföljer mig?
Gör inte så där. Gör vad?
Gå iväg när jag talar med dig. Kom hit!
- Du gillar henne, eller hur? - Ja, jag gillar henne.
- Som? - Som vad?
Som, du vet vad jag menar.
Nej, jag vet inte! Du är inte så tydlig, eller hur?
Vad snackar du om? Jag möter några, jag är med dom, och du får frispel.
- Tycker du att det här är frispel? - Du kan gå mycket längre, eller hur?
Hotar du mig?
- Godnatt, Tom. - Det lyckliga paret.
Du borde lägga dig, Tom. Det har varit en lång dag.
- Hon dumpar dig, så fort hon hittar ett bättre offer. - Nej, du har fel.
Ni kan inte förändras.
- Godnatt. - Godnatt.
jag följer med Greg i morgon. Det är något han måste göra.
Visst.
Och du har fel.
- Man kan förändras. - Du är vad du är.
- Så det är hopplöst? - Bravo.
Och du dör ensam? En mördare och en tjuv.
- Skriv det på min gravsten. - Nej.
Känns välsignande, det här stället.
Hej, ska du ta en promenad?
- Ja, det är en fin dag. - Ja. vill du ha en cykel?
Ska du mot dalen, titta in på kyckling farmen och se om dom behöver något.
Och ta med dig några ägg tillbaka.
Så det här var ditt liv?
Kallt... Märk väl, det blev kyligt månader innan viruset slog till.
- När hon lämnade? - Mmm, med dem.
- Jag behöver bara gå upp en stund. - Okej, jag väntar här.
Är du okej?
Ja.
En sak till bara. Det har gnagt i mina tankar.
- Titta här. - Hoppet dör aldrig.
- Vad är det för nummer? - Vem är det ifrån?
Jag vet inte, konstigt, det kom med kurir innan viruset slog till.
Det är koordinater.
Varför såg jag inte det förut?
- Greg, spelar det någon roll nu? - Jag vet inte. Kanske.
Ja, syd... det är här, ett flygfält, Det är i närheten.
- Vill du åka dit? Det är säkert en reklamgrej. - Ja, för vad?
- Jag vet inte. - Jag måste ta reda på det.
Hallå?
Någon här?
- Herre Gud. - Du borde inte vara här!
- Är du sjuk... - Håll dig undan.
Kycklingarna dog igår. Izzy såg alltid efter dem.
Hon dog i natt. Virus. Tog henne så fort.
Nu får du det.
Nej, ingen fara. Jag har varit exponerad förut. Jag är immun.
Vi också.
Alla våra familjer dog. vi överlevde, som du.
Det här är annorlunda. Vår immunitet... gäller inte längre.
- Jag kan hämta dina vänner. - Nej! Du kan infektera dom.
Det här måste isoleras. Vad heter du?
Sarah.
Sarah... var min dotters namn.
Det... ordnar sig. Jag stannar, vi tar oss igenom detta tillsammans.
Vi hjälper varandra. Har du vatten här?
- I köket. - Jag hämtar.
- Vart är vi på väg? - Bra fråga.
- Ursäkta. - Jag sa bra fråga.
Jag vet, jag sa ursäkta.
Se dig med henne inatt... du såg så... jag vet inte.
Väldigt vacker.
Och jag tänkte...
Varför ser hon så vacker ut? Det var för att du såg glad ut.
- Det fick mig att vilja... - Döda mig?
Jag älskar dig.
Tom...jag är... verkligen... smickrad...
Smickrad?
Du betyder mycket för mig.
Mycket...
Jag är skyldig dig så mycket. Jag vore död om du inte hade...
Men igår kväll, med Judy...
Du har rätt. Jag var attraherad av henne. Jag kände gnistan.
Men det är någonting mellan dig och mig, jag förnekar inte det,
och, ja, vi kunde haft sex, men det hade förvärrat det, för oss båda,
för vi är så olika.
Ja, män och kvinnor.
Du och jag.
Jag kan förändras, om du kan.
Du är en ängel.
- Är du okej? - Män problem.
God morgon! har ni sett Sarah?
Ja. hon tog en cykeltur till farmen. Gå upp dit, det är en fin promenad.
- Det är bara 1,5 Km. - Hurra.
- Jag... tror att jag går med dom. - Visst.
Stanna där ni är! Stopp!
Anya, folket här är sjuka.
Flickan dog inatt, men kycklingarna dog först, och paret är riktigt sjuka.
- Sarah. Det är okej Oroa dig inte. - Al, vänta.
Sarah, vad är symtomen?
Som viruset, knölar under armarna, illamående, feber...
Men de var exponerade förut, i början, som resten av oss?
Ja.
Och du har varit inne i huset? I samma rum?
Hur nära?
Nära. Dom sa att jag måste stanna.
Nej. aldrig!
Det är möjligt att viruset har muterat. Vad det än är så måste det isoleras.
Ni måste vänta ut det, i karantän. Förstår du?
- Hur känner du dig? - Jag vet inte, okej.
Feber?
- Jag tror inte det. - Bra, bra. Då går vi, medans vi kan.
Oroa dig inte, det ordnar sig.
Ja, håll en hög vätskenivå. Behöver ni någon mat eller vatten?
- Nej, det finns tillräckligt här. - Jag går tillbaka med Naj.
Och låter alla veta vad som har hänt.
Okej?
Vi går, kom, tillsammans, den vägen.
Frestande... men det är bäst jag stannar.
Och, du vet, jag klarar mig.
Om några dagar, så tampas vi med varandra igen.
Du blir inte av med mig så lätt.
Bättre sent än aldrig.
Är det här rätt ställe?
Abby... Ge mig ett hantag.
- Vad letar du efter? - Jag vet inte.
Greg, mer vykort.
Vad innebär det?
Det kan ha varit en företagsgrej, eller något.
- Det ordnar sig, Naj. - Hur vet du det?
Det vet du inte!
- Vad ska vi göra? - Vi måste hålla oss lugna.
Izzy dog!
Vi vet det, Mark, Ge oss en sekund, okej?
Hade hon något bakomliggande tillstånd? Men ingen du vet om?
Nej. Okej, allihopa, lyssna. Anya, vill du...?
Hade någon kontakt med dom igår?
Var inte blyga. Var ingen vid farmen?
- Dagen innan? - Jag talade med Ted utanför.
Men han sa, kom inte för nära dom började bli förkylda.
Förhoppningsvis, är det isolerat. De måste hållas i karantän.
- Vi kan inte lämna dom. - Nej, men vi kan inte gå in där.
Vi måste vänta, och be att dom överlever.
Det är den andra vågen. Den dödar alla som klarade den första.
- Vi dör allihopa. - Hörde du inte? Vi har isolerat det.
Vi måste hålla oss lugna och fortsätta så normalt som möjligt.
Okej? Låt oss äta.
- Något jag kan göra? - Nej, jag tror inte det.
Du har allt under kontroll?
- Vad är ditt problem? - Vad?
Sluta.
Sluta?! Du säger åt henne att sluta? Sluta vad? Provocera han?
Jag är inte rädd för dig. Är du rädd för mig?
Det finns inget annat här.
Jag är redo.
Mr Stevens. Du har kommit för att hämta mig.
Är du piloten?
Det är en av er. Det är inte jag. jag kan inte flyga.
- Det är okej... - Om jag kunnat flyga, så hade jag flugit.
Ursäkta...
- Vart ska vi?... - Var...
Nej, nej, säg inget. Du kan inget säga, eller hur? Nej, naturligtvis.
Hemligt.
Mr Stevens?
Väntat länge?
Mitt fel. Jag missade planet.
Eller planen.
Många personer.
Var det två?
Eller en?
Eller tre?
Låtsas att han inte vet. Han är mycket bra, inte sant?
Du är väldigt bra. Bättre än mig.
Misstolkade emailet.
Vilket email?
Tiden! Avgångstiden.
Så jag var sen. Missade planet.
Ja... planet.
Så gjorde dom, missade sitt flyg. De olyckliga elva.
Så dom är inte här?
- Dom dog - Jag begravde dom.
Så du är immun. Det är bra.
Vet du någon mer som var med på planet?
- De utvalda. De räddade. - Är detta en religiös sak?
Vem behöver religion? Vi har vetenskapen.
Vad... vad förenar folket? Vem valde dem? Vem valde dig?
- Greg... - Berätta, vi tar med dig.
Jag vet inte.
Det är okej, det är okej. Kom.
kom igen. Det är okej, Mr Stevens. Snälla... du behöver sitta ner.
Och vi ger dig något att äta, okej.
Har hon kommit ut igen?
Jag tog med lite mat.
- Vill du inte ha? - Nej, jag är inte så hungrig.
Saken är... du måste hålla uppe din styrka.
Bra poäng.
Tack.
- Har du ätit? - Lite.
Bra.
- Vill du ha något att dricka? - Nej, det är okej.
Tack för maten.
Varsågod. Vi kommer att sova här.
Och ta med mig imorgon. För ni vill inte flyga i mörkret, eller hur?
Nej.
Dom lyckliga... som han med sina plan.
Det är hundratals.
Vi möter dom. På den andra sidan.
Okej, jag tycker att vi vilar nu. Vi ses i morgon, Mr Stevens.
Dags att vakna.
God morgon.
Vet ni vem jag är?
Ja.
Jag är Mr Stevens.
Och ni har inte kommit för mig, eller hur?
- Vänta. - Jag har väntat.
Alltför länge. Han skickade inte er, eller hur?
Vem skickade oss inte?
Jag önskar ni visste.
Nej!
Hon är borta.
Ledsen.
Hur mår du?
Fint.
Jag med.
Laura var...
Hon hade astma.
Du är gjord av tuffare virke.
Tror du på honom?
Att folk kom undan?
Natalie's nya partner arbetade med regeringen.
Kanske fick hon med mig på en lista för vykort, för att komma iväg.
- Men inget email? - Kanske något gick fel med det.
Så hon kan ha flytt med... era barn? Dom kan vara vid liv någonstans.
Jag lurar mig själv.
Hoppet dör aldrig. Tills det dödar dig.
Tillbaka till verkligheten.
God morgon.
- God morgon. - Hej.
- Hur mår du? - Bra, tack.
Hur mår dom andra?
Laura dog, ledsen.
Hon hade även andra besvär, ni vet.
- Bekämpa det, Sarah! - Jag ska, Naj, jag ska, oroa dig inte.
Kom, vi går tillbaka till logen och äter frukost. Ge dem lite avskildhet.
Vi ses snart, Sarah.
Jag går också, kompis, om det är okej med dig.
- Du gör inget dumt, va? - Det tillåter inte jag.
Vi borde göra några planer. För framtiden.
Såvida du inte vill binda dig?
- Nej, nej, nej. Jo... jo, bind mig - Okej.
Hus eller lägenhet?
En lägenhet, definitivt Nytt coolt hyreshus.
Fel. Hus. ju äldre ju bättre.
- Äldre ju bättre? du skojar? - Med en trädgård.
- Med en pool? - Ingen pool...
- Med vilda blommor och ett plommonträd. - Du får getingar.
- Var inte negativ. - Jag är inte negativ.
- Du är den som säger nej till allt. - Bara till de dåliga idéerna.
Ja, försök gråta. Bra strategi.
Jag ger fortfarande inte efter.
- Om jag visste att du var så... - Så vad? hade du tagit någon annan?
För sent, du är fast vid mig nu. Till det bittra slutet.
- Så, barn. Hur många? - Två?
- Tre. - Pojkar?
Först.
Vi har gjort en bra början, men
Jag måste gå in nu.
Jag drömde om Peter.
Förlåt. Det var jag, pratade om barn.
Det var trevligt att se han
Det är så fridfullt. Vi kanske borde stanna här för evigt.
Var är alla?
Hej.
- Vad är det? - Sitt ner, Abby.
- Var är Al? - Han är okej. Men...
Var är Sarah?
- Är alla döda? - Ja.
- Dom är inte så tuffa som du. - Tror du jag är tuff?
- Jag tror att du är perfekt. - Tack.
För du gör mig glad över att vara vid liv. Jag måste gå och lägga mig nu.
Jag vill att du gör två saker för mig. Jag vill att du ser efter Najid.
Och lämnar mig... ifred.
Al!
Lägg dig inte i!
Det är inte din ensak!
Hörde du inte vad hon sa? Hon vill inte att du ska dö.
- Du kunde ha räddat henne! - Det finns inget bot!
Inget bot...
Tom... Är du okej?
Ja.
Viruset sprids av fåglar. Alla får det, förr eller senare?
Det finns så lite tid.
Det var hans eget fel, att bli kär i henne.
- Du är sårad. - Det är ingen fara.
Får jag se.
- Varför nu? - Nu är allt som finns.
- Vill du ha ett äpple? - Nej, tack.
Du har suttit där hela dagen. Du borde äta någonting.
Varför?
Okej.
Jag bara...
Jag önskar att jag hade gått i stället för Sarah.
Jag kanske hade fått det och överlevt.
Hej Tom. Är det bra?
Ja.
Jag tänkte...
Vi behöver en plan.
Abby?
Jag tror att vi ska vänta en dag till. Låta viruset brinna ut.
Al. Jag ska gå in där nu. Det är mindre risk för mig.
Hon såg... fridfull ut.
Vacker.
Till varje sak finns en säsong och en tid till varje ändamål under himlen
En tid att födas och en tid att dö En tid att döda och en tid att läka
En tid att sörja och att dansa
En tid att anamma och en tid att avstå från kramar
En tid att få och en tid att förlora.
Tack till Sarah och hennes mod och självuppoffring
Detta utbrott har varit isolerat.
Men det är bara en tidsfråga innan det dyker upp igen, och dödar fler av oss
Om vi inte hittar ett sätt att bekämpa det Så, jag går tillbaka till labbet.
Men den här gången på mina villkor. Dom måste frige alla som dom låst in.
Då samarbetar jag och låter dem göra det som behövs för att finna vaccinet.
- När vill du göra det? - Nu, det finns ingen tid att förlora.
- Och jag går själv. - Nej, det gör du inte.
- Nej, det gör du inte.
Du är nedröstad, Abby.
Al?
Låt oss hålla ihop.
Lastbilen är parkerade upp på vägen, ungefär 1 km från vändplatsen.
- Ta vad ni vill ur den. - Lycka till.
Vi ses.
- Se efter henne. - Lycka till.
Whitaker, är det hans namn? Om han inte går med på dina villkor
vad hindrar att han inte tar dig med våld?
Ångrar du dig?
Nej.
Gör du?
Nej.
- Är det där? - Ja.
Det är öppet.
Något har hänt.
Elen är fortfarande på.
Låt bli.
- Vad finns där inne? - Folket dom experimenterade på.
Kom.
Forskarna.
Viruset tog sig slutligen igenom deras försvar.
Låt oss komma härifrån.
Peter!
Abby?!
Peter!
- Vart tog dom vägen? - Är du säker på att det var Peter?
- Jag känner min egen son. - Var är hennes unge?
- Vi är inga djur. - Varför gör ni det här för mig?
Jag var vän med din mor.
Jag bryr mig inte vad du gör med han, Ge mig bara min son.
- Som jag sa, du kommer att berätta - Vi måste testa det igen.
- Jag gör det. - Vi ses på andra sidan. - Jag har pojken.
Vi måste få ut dig. Jag förbereder ett evakuerings team.
- Gör det! Gör det! - Stopp!
Text och översättning: Ztockis subscene.com